Ved I, hvad jeg kan lide?
De gamle grækere, egypterne og romerne.
Alexander den store, Julius Cæsar og Kleopatra.
Den trojanske hest. Gladiatorer. Spektakulære mord og selvmord.
Vesuvs udbrud. Templer. Amfiteatre. Arenaer. Fresker. Bade.
Jeg kan huske de ting helt tydeligt, men middelalderen...
Vi var der i tre uger, og...
- Var det om sommeren? - Ja, og et stykke ind i august.
Pjækkede du i de første uger?
Ja, det gjorde jeg, men jeg fortalte mine forældre...
Men middelalderen... Glem den. Det var noget frygteligt rod.
Renæssancen var endnu værre for ikke at tale om vores tid.
Og hvad med Amerikas historie?
I skolen håbede jeg, at englænderne vandt-
- og at indianerne massakrerede nybyggerne.
At det hele gik op i røg.
Begge parter i borgerkrigen og i de to verdenskrige.
Så var der Korea, Vietnam, Kuwait, Irak og Afghanistan.
Hvem har brug for det? De har i hvert fald ikke.
Det har ingen af os heller.
Jeg vil ikke med.
- Jeg vil ikke med. - Det tager måneder at få bord der.
Stan fik et bord omgående. Tillykke.
- Du vil aldrig hjem til dem. - Jeg vil hellere være her med dig.
- Den restaurant lyder latterlig. - Den lyder eksklusiv og sexet.
- Madkunst. Ligesom i Frankrig. - Under besættelsen måske.
- Vi får nok et godt bord. - På en god restaurant.
God mad og godt selskab. Det koster penge.
- Stan inviterer os. Hjælp mig. - Det er for dyrt.
Det er altid dyrere for dem, der ikke betaler.
- Okay. - Der... Den skal derind.
Sådan.
- Godt. - Tak.
- Hvordan har du det? - Super!
- Og dig? - Jeg føler mig straffet.
Jeg vil ikke møde de mennesker.
- Hvad griner du ad? - Ad dig.
Du siger altid det samme. "De mennesker."
Du har ret. De der igler, de der mider, de der aber.
- Lad os aflyse det. - Tænk på det som en date med mig.
Vi kan droppe dem senere og snuppe en drink et sted.
Det bliver sjovt.
Michael har en pige på besøg.
- Er det forkert? - Hun ligner en på 25.
Hun er 20, og hun er meget sød.
- Går hun på college? - Nej, hun er barista.
- Drikker han kaffe? - Nej, ikke kaffe.
Han drikker varm kakao med saltkaramel og flødeskum.
- Hvad er der galt? - Han fortæller dig for meget.
- Han fortæller mig alt. - Nej, bare for meget.
Du behandler ham som en datter. Kom nu. Jeg vil ikke komme for sent.
- Du ville jo ikke med. - Aberne skal ikke have en sejr.
- Nu kommer vi for tidligt. - Vi tager en drink i baren.
De har en slags lounge.
I hvert fald online.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Det gør jeg virkelig. Det er faktisk uudholdeligt.
Nej.
Ja, jeg har dokumentet.
Jeg ved godt, hvad han sagde.
Tak.
Kongresmedlem?
Nej.
- Er det her virkeligt? - Vi er færdige.
Far?
- Far? - Hej.
- Hvad laver du? - Jeg ledte efter dig.
- Hvorfor? Hvad er der? - Ikke noget særligt.
- Hvor er pigen? - Hun har et navn.
- Jennifer, Michelle, Zoey... - Anna.
Anna?
- Ja, og vi er kun venner. - Inviter hende op. Vi bider ikke.
- Ved du, hvor cykelpumpen er? - Den er... Jeg ved det ikke.
- Har du ledt i buskene? - Hvorfor skulle jeg det?
- Er alt okay? - Vi skal til middag med hominiderne.
- Hvad er det? - Aber.
- Hvad lærer de jer i skolen? - Se der... Du bider.
- Jeg fandt pumpen. - Hej, Anna.
I får snart fred fra os.
- Ryger du, Anna? - Nej.
Det er godt. Hold dig fra cigaretterne.
Hvis I børn bliver sultne, er der mad i køleskabet.
Nej, du er ikke et barn. Du er en ung person.
Vi har en kaffemaskine.
- Du arbejder i restaurationsbranchen. - Ja.
Godt så...
Lohman.
Ja, til fire personer? Mr og mrs Lohman er her ikke.
Jo, det er vi. Vil du se legitimation?
- Jeg er hans bror. - Ja. Undskyld mig.
Jeg godtager undskyldningen, men det ville han ikke gøre.
- Det er den her vej. - Velkommen.
Vi er glade for at se jer.
- Skal jeg tage frakken, mrs Lohman? - Hej.
- Tak. - Bliv bare, hvor I er.
Det er fint for i aften. Godt arbejde, alle sammen.
Tak. Vi ses i morgen.
- Jeg kommer med. - Det behøves ikke.
Du skal ikke være alene i den her situation.
Jeg mener det, chef.
Okay.
- Jeg vil ikke forstyrres. - Okay.
- Vent. Det er fra Washington. - Hvem er det?
- Det er talsmanden. - Det er godt.
Jeg arbejder på stemmerne, og vi er tæt på.
Her er et udpluk af årstidens unge grøntsager.
Chantenay-gulerødder, franske radiser, fennikel og roe-
- med peloponnesisk olivenolie og rosmarin fra Oregon.
Tarragona.
Jeg mener delstaten Oregon.
Jeg kender delstaten. Jeg troede, de dyrkede oregano der.
- Den var sjov. - Ja.
- Der er også... - Vi har ikke tid til urtesnak.
- Åh, Gud. Det er himmelsk. - Det er drysset med himalayasalt.
Kan du smage krigene, epidemierne og brandbomberne...
- ...med lidt sult og vulkanudbrud? - Du gør dig bemærket.
Han var lærer.
Her har I vinkortet.
Nej, kampagnen trætter mig ikke. Jeg har masser af energi.
Ja, vi tæller det hele i aften.
Ja.
- Vi er nødt til at gå, Stan. - Jeg beklager, men jeg skal gå.
Stemmerne er klar i morgen.
Jeg skal hilse fra Kate.
Hils Cindy fra os. Vi tales ved.
- Åh, Gud. - Hvad er der?
- Så du prisen på vores flaske? - Det er i orden med Stan.
- Det er umoralsk. En krigshandling. - Nej, det er champagne.
Jeg drikker ikke noget til den pris. Det er forkert.
Der er de.
Nej. Det er helt fint.
Godaften, kongresmedlem. Velkommen tilbage.
- Hvor var du sidst? - Jeg var i Frankrig.
- Hej. - Undskyld forsinkelsen.
- Paul ville være her tidligt. - Nej, jeg ville være her i tide.
Paul.
- Sikke en dag. - I lige måde.
- Kan vi ikke snuppe en pizza? - Hvad er der galt?
- Alt. - Ingenting.
- Du ser godt ud, Paul. - Tak.
Min bror ser bedre ud, men han bliver også sminket.
- Tag bare imod komplimenten. - Undskyld. Du ser også godt ud.
Og du er lige så smuk som sædvanlig.
Tak.
Det er godt at se jer. Bliv bare siddende.
Det er tit svært at undgå folk.
Claire. Hej.
Du ser strålende ud. Det er længe siden.
- Brormand. - Det var svært at nå frem.
Jeg har mit følge med mig. De er toptrænede livvagter.
- Du kan holde op med at smile nu. - Hold nu op.
Det var på tide at ses.
- Hvad talte I om? - Vi...
Vi nød bare den pinlige tavshed.
- Vi talte ikke om noget. - Virkelig? I aften skal vi tale.
Vi skal lægge kortene på bordet.
- Hvad? Er der noget galt? - Der er meget...
- Stan. Er der noget galt? - Han vil have et bedre bord.
- Det her bord er helt i orden. - Det andet lokale er bedre.
- Det her er privat nok. - Ligesom et akvarium.
Der er mere plads derovre. Lige et øjeblik.
Jeg flytter mig ikke.
- Tak, Antonio. Du er guld værd. - Det var så lidt.
Godt. Lad os skåle for vores smukke hustruer.
- Hvad med børnene? - For helbredet.
For at vi overlever den her middag.
Skål.
Det er en potage af moskusgræskar med kandiserede frø og ahorn-
- ærteskud, ristet hvidløg og en pecorino sardo-tuile.
Ja, det er udsøgt.
Damerne får vores vinterrodfrugter.
Det er chioggia-beder, gulerødder og radiser med gedeost og dressing.
Der er også lidt grillet porre, radicchio og blodappelsin.
Det hele er bestrøet med ristet pumpernikkel.
- Det er den. - Var det den rigtige?
- Vær venlige at starte. - Det ser lækkert ud.
Rodfrugterne kommer fra vores egen have.
Jeg beklager meget, men proppen er lidt besværlig.
- Jeg henter en ny flaske. Undskyld. - Det er i orden.
Man skal aldrig bede specialisten om at tage en blodprøve.
- Hvad mener du? - Jeg har ondt af ham.
- Han burde ikke servere for os. - Vi er gode venner.
- Hvad så? Vi spiser bare. - Vi spiser rigtig god mad.
Undskyld mig. Jeg er snart tilbage.
- Hvordan ser det ud? - Vi mangler stadig 15.
Grant har skiftet side, og Murphy er i tvivl.
- Forsikringslobbyen kæmper imod. - Som forventet.
Hvorfor er vi her?
- Godt. Fortsæt bare. - Hvad er der galt?
- Er det Katelyn? - Du har mødt min bror.
Du forlader en indsamlingsmiddag for at spise middag med din bror.
Du har aldrig aflyst noget uden at tale med mig først.
Det er et familieanliggende. Det er privat.
Du er midt i en valgkampagne, så ingenting er privat.
Det her forbliver privat indtil videre.
- Det er overstået efter i aften. - Du skræmmer mig. Hvad sker der?
- Jeg vil dø for dig. - Det skal du absolut ikke.
Du skal ikke sige sådan noget.
Det her er min sag.
Ring. Bare ring.
Tak. Skriv det på min regning.
- Stan Lohman. - Ja.
- Hvordan går det? - Godt.
- Kan vi ikke ringe efter en taxi? - Jeg har ikke råd til det.
- Hvad med dig, Beau? - Jeg har tre dollars.
- Har du ikke din mors kreditkort? - Nej, det er overtrukket.
Det er kun til nødsituationer.
Taxichaufførerne vil også helst have kontanter.
- Hvad med din fars chauffør? - Han er rejst væk.
Min far vil ikke have, vi bliver kørt rundt.
- Han er en folkets mand. - Er det derfor, de adopterede dig?
- Det er altså ikke sjovt. - Undskyld. Det var kun en vits.
- Alle de sorte stemmer på ham. - Lad ham lige være.
Okay, jeg tager det tilbage. I er bare for meget.
Du er for sort, Beau.
Den var faktisk sjov. "Han er for sort."
- Fatter du det? - Idiot.
Jeg er bare fuld. Jeg elsker dig. Det er det vigtigste.
- Selvom du ikke kan drikke øl. - Den var ikke god.
Hvordan kan man bo i det her hul?
Det er kedeligt i aften.
Det er kun et lille træningscenter.
Jeg kan ikke lide de steder. Jeg træner derhjemme.
Hvordan ser det ud?
Vi nærmer os.
Undskyld mig, men den lå ved indgangen.
- Er det ikke din? - Det er din nål. Lad mig...
Den lå ude i forhallen.
- Du har lige mistet et par stemmer. - Nu elsker du USA igen.
- Hvordan har Beau det? - Hvad mener du?
- Hvordan har han det? - Mener du ikke alle børnene?
Nej. Jeg mener Beau.
Og bagefter Val og Rick, men måske ikke i den rækkefølge.
Jeg mente ikke noget med det. Vi taler bare sjældent om børnene.
- Undskyld min reaktion. - Det er i orden.
- Hvordan går det med Beau? - Det er det sædvanlige.
Hver gang jeg tror, han åbner sig for mig-
- så sker der noget, og han lukker sig igen.
Men... jeg har ikke opgivet håbet.
- Han er jo Barbaras dreng. - Han elsker dig.
Går Val stadig i specialskole?
Før og under krigen fandtes der masser af bagladegeværer.
Stan sagde aldrig noget.
Jeg kunne ikke efterlade ham på det beskidte børnehjem.
Jeg kunne ikke stå for hans smil.
Folk gloede på os i lufthavnen. Jeg følte mig hel.
Tag det roligt, skat. Jeg tror, vores ægteskab havde brug for det.
Okay, Val. Tag det roligt.
Går du ind ved siden af med hende?
...af kaliber .44.
- Hun kan være lidt anstrengende. - Hun har været nem i dag.
Håndvåben blev brugt af officerer og visse artillerister.
De våben, der blev brugt...
- Hvad læser du, Paul? - Det er en bog.
Han læser om Gettysburg. Han vil måske skrive en bog.
...samt bagladegeværer.
Du burde overveje at adoptere. Michael er ensom.
Jeg kan ikke elske et andet barn.
- Helt ærligt. - Nej.
Ikke efter alt det, vi gennemgik med Michael.
Jeg kunne ikke blive gravid, og så var vi ved at miste ham.
- Jeg vil ikke elske flere børn. - Du er meget klarsynet.
- Lyder jeg frygtelig? - Nej, jeg mener bare...
Presset bliver meget større.
- Jeg klarer det. - For Michael.
Det kan ikke være sundt.
Beau?
Hej, skat. Hvad er der?
Bare rolig. Du er i sikkerhed her.
Rick! Michael! Kom ned!
- Hvad har I gjort ved Beau? - Ingenting.
- Svar mig nu. - Jeg så bare på ham.
Hold op med at drille ham!
- Hvordan er jeg racist? - Skal jeg forklare det?
Jeg tror bare, han udnytter sin status i familien.
Hun har aldrig været sådan med Rick, Val eller selv Stan.
Kan du høre dig selv? Du anklager et barn for at udnytte sin hudfarve.
Lige netop. Det er normalt. Han er kun et barn.
Det er darwinisme. Jeg forstår det, men jeg kan ikke lide det.
Det ville være racisme, hvis jeg foretrak ham for hans farve-
- eller hvis han påvirkede min mening om Afrika eller Kenya.
Men sådan er det ikke. Jeg kan bare ikke lide ham.
- Jeg er ikke racist. - Du kender ham ikke engang.
- Jeg er ikke en racist. - Okay. Okay!
Du er ikke racist.
- Undskyld, jeg omtalte det. - Jeg er ikke ond.
- Halløj? - Hvad?
- Burde Michael have søskende? - Hvad? Nej. Nej, tak.
Vores familie er perfekt.
Eller næsten perfekt.
Men du kan forbedre dig.
Deres ægteskab er ikke forlist. De begynder forfra i Washington.
Hvem sagde, at Washington vil blive til smukke ruiner?
Nej, han sagde "fantastiske ruiner".
En senator fra Oklahoma.
Han var Gore Vidals morfar. Jeg sover ikke i nat.
- Du kan google det. - Det er snyd.
Det må være hårdt for Barb.
- Han er en egoistisk skid. - Han er næsten aldrig hjemme.
- Jeg mente faktisk Beau. - Du lyder stadig som en racist.
Halvdelen af mine elever er sorte eller måske mere.
Jeg er den eneste i familien, der kan lide mennesker.
At stille op til et valg... Helt ærligt, Stan.
Han er elitær og selvisk takket være vores mor.
"Stan står for Stanley."
Jeg er folkeskolelærer, og jeg taler med forældrene.
Jeg hjælper dem med anstændighed og idealisme.
Jeg giver dem nogle gange penge.
Jeg har ingen investorer, lobbyister eller indsamlingsmiddage.
Jeg er ikke racist. Jeg er underklassens kriger.
Jeg kan se, når nogen udvikler sig forkert.
Jeg stemmer på dig.
Min mor og Stan...
Har jeg fortalt om dengang, hun slog mig bevidstløs?
Nej. Du godeste...
Hun rørte altid ved ham og krammede ham.
Som et slags trofæ.
De stod derude på trappen.
Jeg var omkring 11 år, og jeg...
Jeg sagde: "Lej et værelse."
Hun så fuldstændig rødt.
Hvad hed han? Pressen kaldte ham "Den blinde cowboy".
- Halløj... - Hvad hed han?
Hold nu op.
Hold op.
Det var en chokerende ting at sige.
Ja, men jeg fik hendes opmærksomhed.
Du var ikke bevidstløs, vel?
Nej, jeg var bare væk et øjeblik.
Stan græd. Han troede, jeg var død.
Det var faktisk smukt.
Nej.
Thomas Gore!
Den blinde senator.
Rend Google.
- Mr Lohman. Er alt i orden? - Jeg ved det ikke, Heinz.
- Har du børn? - Nej.
- Hvorfor ikke? - Af ren egoisme.
Jeg er stadigvæk selv et barn.
Det er mere egoistisk at få børn end ikke at få dem.
- At tale om dem er endnu værre. - Ja.
Vi bliver narret til at få børn af vores gener.
De har brug for værter, så de kan føres videre til næste generation.
Det er sådan, jeg ser det. Det er ret dystert.
Du har ret. Lad dem ikke få bugt med dig.
Mener du børnene eller dem der siger, du skal have børn?
- Jeg mener generne, Heinz. - Ja, selvfølgelig.
Har dine gener lyst til en cocktail?
- Det tror jeg faktisk. - Hvad skulle det være?
- En whisky og soda. - Den kommer nu.
Lad os købe nogle øl, før vi tager en taxi.
- Jeg er træt. - Hvad så? Det er jeg også.
- Døren er smadret. - Hvad sker der?
- Det gik hurtigt. - Hvad sker der?
Der er nogen derinde. Her stinker.
- Hvor klamt! - Føj.
- Er han død? - Det tror jeg.
Et toiletbesøg var virkelig en fremragende idé.
Du er virkelig et svin!
- Nu bliver det bare os tre. - Hun forventer, vi følger efter.
Det er sådan, det fungerer i abernes rige.
Jeg gør det.
Det er nok bedst. Tak.
Jeg kan ikke være far igen. Hun taler ikke om andet.
Hun er ung og fortjener sine egne børn.
Hun tog det op.
Hun distraherer mig og skifter samtaleemne.
Det er godt, hun taler med en anden kvinde.
- Undskyld, jeg forstyrrer. - Det er fint.
Okay.
Sørg for, datoerne er gode.
Jeg skal nok hjælpe ham, hvis han får Gorin og Hazleton.
Vi har brug for dem. Tak.
Hun er utrolig. Den type hengivenhed er kostbar.
Ja, det er den nok. Hvad var det, du ville tale med os om?
Det ved du godt.
Vi er gode til at lade som om, men vi er nødt til at gøre noget.
Jeg vidste ikke engang, de var med til festen.
- Ved Katelyn det? - Det gør hun nu.
Det var derfor...
- Claire ved sikkert det hele. - Egentlig ikke.
- Kom nu. - Vi taler ikke om tunge ting.
Jeg vil ikke have, hun bliver syg igen.
Utroligt. Jeg forstår hverken dig eller din kone.
Hvem har bedt dig om det?
Ingen.
Hovedretten.
- Undskyld. Skal vi vente på damerne? - Nej, bare server.
- Okay. - De kommer tilbage.
Det er perlehøne i æggeblomme på en bund af svampe...
- Vi behøver ikke gennemgå det. - Nej, jeg vil vide, hvad han spiser.
Er vi ikke venner?
- Må jeg fortsætte? - Ja, værsgo.
- Det er friskfanget regnbueørred... - Paul...
- Jeg beklager. - Bare rolig. Han kommer igen.
De fleste kvinder får nok af Stan tre til fire uger inde i forholdet.
Han første kone Barbara flyttede til et ashram i Indien.
Hun blev skør.
Men det gjorde ham ikke mere ydmyg.
Vi har ikke hørt fra hende længe.
Jeg siger det her som en advarsel. Alle falder for Stan.
Jeg kan ikke beskytte dig.
Vi er ikke venner, og jeg stemmer ikke på ham.
Jeg stemmer faktisk aldrig.
Historie er enten løgn eller kedeligt.
Jeg prøvede at gøre det interessant som lærer.
Nu har jeg ingen at tale med.
Jeg troede, børn skulle underholdes, men jeg tog fejl.
Historie kan ikke konkurrere med videospil, YouTube, Instagram-
- Tumblr, Snapchat, Vine, Kik, Burn Note, Whisper, Yicyac-
- Skype, Tinder, Grindr, tekstbeskeder, sex-texting, porno-
- og den usle og fordummende institution, som kaldes Hollywood.
Historie kan bare ikke konkurrere. Historie er slut.
Alting sker lige nu.
- Hallo? - Far?
- Hvor er du, Michael? - Hjemme. Jeg ledte bare...
Jeg troede, det var min telefon.
- Det er det også. - Har du min telefon?
- Det virker sådan. - Hvorfor?
Ingen anelse. Jeg troede nok, det var min.
- Jeg er ved at blive gammel. - Jeg har ledt efter den.
Vi er hjemme om cirka en time.
Jeg har brug for den nu. Jeg skal bruge nogle numre.
Jeg kan finde dem for dig.
Er koden den samme som altid?
Det er i orden. Jeg kommer og henter den.
- Hvordan det? - Jeg ved det ikke. Jeg cykler.
Nej, lad være. Det er for langt.
Kan du køre mig et sted hen? Det tager fem minutter.
Jeg tror tit, jeg er ved at blive skør.
Claire?
Paul. Min søde, kære Paul.
- Jeg er den onde hustrutyv. - Det stemmer, Kate.
Nej, slet ikke. Hun har lyttet til mit brok angående arbejdet.
Det er bare rart at snakke.
Du brokker dig aldrig. Jeg kender ikke nogen som dig.
Virkelig?
"Klag aldrig, forklar aldrig." Det var noget, min far lærte mig.
Jeg har ikke noget at brokke mig over.
Det har ingen af os. Vi er heldige.
Gå indenfor. Det er koldt, og kongresmedlemmet keder sig.
Jeg vil bare gerne have, at vi alle er lykkelige.
- Er det vanvittigt? - Selvfølgelig ikke.
Jeg kommer om lidt.
Hej. Det er Beau. Lad os få det overstået i aften.
Vi ses, tøsedreng.
Det er mor. Jeg er på vej hjem.
Vi skal ud i aften, og vi kommer sent hjem.
Far ved ingenting om i aften.
Jeg ringer ved titiden.
Slap af, og tag cyklen.
Det skal nok ordne sig. Ingen finder ud af noget.
Far?
Hej! Halløj!
Jeg ville vente på dig. Jeg er ked af det med telefonen.
Værsgo.
Har du lige brugt den?
- Hvem talte du med? - Dig.
- Hvad? - Jeg ringede, fordi jeg var nervøs.
Hvordan kan du ringe til mig med min telefon?
Jeg er ved at miste min sunde fornuft igen.
- Tror du, han er død? - Det tror jeg.
- Her stinker. - Han trækker vist vejret.
Hvor gammel er han? Han døde i sit eget lort.
- Det er frygteligt. - Nej, det er fedt.
- Vi går. - Skal vi ikke hæve penge? Kom nu.
- Har du set et lig før? - Nej. Kom nu!
Vi gør, som Michael siger.
- Føj! Lad os komme væk. - Du er en kylling.
- Det er bare en hjemløs. - Han er i live.
- Vi finder en anden pengeautomat. - Lad være med at være en kylling.
Helt ærligt.
Op med dig! Rejs dig nu op!
- Han er sikkert sindssyg. - Jeg smutter.
- Du er bare en skide kylling. - Kom tilbage!
Hvordan kommer du hjem?
Vi samler ham op senere.
Se den sølle idiot.
Halløj! Rejs dig op! Stinkdyr!
- Kom nu op med dig! - Her lugter af rådne æg.
Han må have noget mad.
Halløj! Rejs dig op!
Vi er to mod en. Rejs dig op!
Op med dig!
Hvad vil I?
Hvad vil I, unger? Skrid med jer!
Skrid nu.
- Sov et andet sted. Find et job. - Luk munden, din lille skid.
- Hold din kæft, heks! - Forsvind med dig.
Mike.
Din lille skid. Sparker du mig ligesom et dyr?
- Se her... - Nej, lad være.
Du kender ikke mit liv. Hold nu op!
- Lad mig være! - Fuck dig!
Lad mig være i fred. Ud med jer!
- Lad nu være... - Ud!
- Jeg har en idé. - Hvad?
Lad mig nu være.
- Affald på affald. - Din lille skid.
Fandens! Kom, vi smutter!
- Se der... - Du smed den på hendes ansigt.
Den ulækre so!
- Du har set det, ikke? - Jo, det har jeg.
Det føles mærkeligt at tale om det.
Mærkeligt? Det er et mærkeligt ordvalg.
- Det var for sjov. - At smide en tændstik på hende?
Hun skulle ikke have været der.
Der stank derinde.
Hun råbte ad os, og hun truede os.
Vi skulle bare have penge til at komme hjem.
Hun opførte sig som et eller andet vildt dyr.
Vi kunne ikke få hende ud. Du ville have gjort det samme.
Åh, Gud. Virkelig?
Hvad gjorde hun?
Hun skal altså hjem nu.
- Okay. Jeg har forstået det. - Kan vi tale om det senere?
Det behøver vi ikke, så længe der ikke sker noget.
- Mener du det? - Du har kendt mig i 16 år. Kom nu.
Jeg er ikke sikker.
Vi har brug for tid. Tiden er på vores side.
Sådan fungerer nyhederne. Det er en gammel nyhed.
Du var heldig. Vi var heldige.
Da jeg var lærer, var tiden ikke som i dag...
Hold nu op, okay?
- Du går i selvsving. Hold nu op. - Okay.
Jeg siger bare, at vi klarer det. Det gør vi altid os to, ikke?
- Ja. - Dengang med bolden...
Jeg ordner det her som altid.
Kan du huske det med bolden? Jeg gik derind og sagde...
Jeg ved ikke, hvad du taler om. Jeg kastede ikke bolden.
Jeg ordner det.
Jeg betaler for skaderne. Det var et uheld.
Et barn kan ikke kaste så hårdt.
- Hvorfor skulle jeg smadre din rude? - Det aner jeg ikke.
- Bare sig sandheden. - Jeg kom ikke for at høre på dig.
Du ved ikke, hvordan vi har det.
Han har sagt undskyld. Den bold er hans bedste ven.
Den slags sker. Giv mig nu en pris. Vær civiliseret.
Jeg er mere end det. Jeg er storsindet.
- Hvad laver du? - Hvor meget skal du have?
- Det handler ikke om penge. - Jeg køber butikken og brænder den.
Jeg kan huske dig. Din kone købte altid cigaretter her.
Det gør hun ikke mere. Du myrdede hende.
- Jeg vil ikke ind til de syge. - Okay. Hør her...
- Godmorgen, Claire. - Godmorgen, doktor.
- Du er fin i dag. Får du besøg? - Ja.
- Skal hun dø? - Hvad? Nej.
Så ses vi vel derhjemme. Jeg vil ikke være her.
Godt, lad os...
Lad os tage en tur, og så går vi.
Jeg elsker det her. En gang til.
Lad os gøre det hurtigere.
Giv mig telefonen. Det er ikke nok at slette videoen.
- Du skal fjerne kortet... - Stop.
Giv mig telefonen. Det er ikke nogen leg!
- Mike? - Jeg kommer nu.
- Du sagde, at hun ikke røg. - Du gjorde hende bange.
Du er underlig. Hun er voksen.
- Ved hun det? - Om mors kræft?
- Nej, det om pengeautomaten. - Nej, selvfølgelig ikke.
Hvorfor lagde I det ud på nettet?
- Synes I, det er sjovt? - Det var ikke os. Helt ærligt...
- Lytter du til mig? - Ja.
- Det er dig, der ikke lytter. - Jeg lytter for meget.
Hvad har du tænkt dig at gøre? Hvem lagde det på nettet?
Den video kommer til at forfølge dig.
For sidste gang: Hold din kæft!
Anna kører mig hjem, og så skal jeg noget-
-men du blander dig udenom.
- Du får problemer. - Du er bare så barnlig.
- Okay, jeg holder min mund. - Hvornår bliver du normal?
- Jeg gør mit bedste. - Dit bedste er ikke godt nok.
Hvad laver du her, min skat?
- Far stjal min telefon. - Nej, jeg troede, det var min.
Hvor meget ved du?
Hvad med dig?
Gå indenfor, Paul. Du har været herude længe.
- De tror, du er gået. - Jeg er ikke sulten.
Og jeg er ikke retarderet.
Kom nu, Mike. Jeg kører nu.
Gå bare.
Jeg troede, du var på min side.
Jeg tænkte kun på dit velvære. Jeg var bange for din reaktion.
- Hvor længe har du vidst det? - Skat...
Michael sagde, han og Rick ikke havde lagt videoen ud på nettet.
- Hvem har gjort det? - Skat...
Lad være med at sige "skat".
Beau! Beau gjorde det.
- Han fandt den på Ricks computer. - Hvor skal Michael hen?
Han skal betale Beau for at tie stille.
- Mener du det alvorligt? - Slap af.
Han tier stille. Han er bare gal, fordi de kaldte ham en tøsedreng.
- Hvor kommer pengene fra? - Fra os. Det er kun et par tusind.
- Det ordner sig. - Hvor længe har du vidst det her?
Fortæl mig det!
Michael ringede til mig den nat. De ville gerne hjem.
Fandens også... Du er en løgner og en tyv!
Slap af.
- Ved de andre det? - Nej, jeg har styr på det.
Hvis du gentager det, passer det ikke.
Siden hvornår bestemmer du? Er jeg bare landsbyidioten?
Jeg har altid været det tredje hjul. Det er dig og Michael.
Jeg er bare... Jeg er alene.
- Nej. - Jeg er alene.
- Du er hans far. - Nej, jeg er galningen.
- Det er Gettysburg om igen. - Nej, det passer ikke.
Det passer ikke.
Okay?
Lad os gå ind.
Det er koldt
Krige vindes og tabes på basis af irrationelle beslutninger.
Ligesom Hitler og Stalingrad.
For general Lee i sydstatshæren var Gettysburg slutningen på alt.
Det...
Kan jeg få jeres opmærksomhed?
Sådan der.
Godt.
Nu, hvor jeg har jeres opmærksomhed, beder jeg jer tænke over noget-
- når I tager hjem til jeres elendige liv i aften.
Tænk på det her.
Hvor mange mennesker...
...ville der være i vores land uden krigene?
Jeg siger ikke, at borgerkrigen var ubegrundet.
Men hvis folk kunne have dyrket sex i stedet for at gå i krig-
- og jeg mener i hele verden, hvor mange ville vi så være?
Regn det ud til næste time.
Jeg går udenfor og tager lidt frisk luft.
I må gøre, hvad I vil, bare I rydder op efter jer.
Patetiske og håbløse fjolser.
Sæt dig ned, Klein!
Tak. Vi laver lidt regning.
Hvor mange røvhuller er der i en gruppe på 100 personer?
I gennemsnit.
Hvor mange forældre mishandler deres børn?
Hvor mange idioter har dårlig ånde?
Hvor mange personer klynker og brokker sig?
Voldtægtsmænd, bedragere og tyve. Beskidte politikere og snydere.
Det kan være jeres mor eller bror. Jeres mor eller bror...
Hvor mange af jer ville blive glade-
- hvis visse af jeres venner døde i morgen?
Hvem vil blive glade for ikke at se visse klassekammerater i morgen?
Borte. Døde og begravet. Deres bænke er tomme.
Ræk hænderne op. I behøver ikke nævne navne.
Klein. Lige præcis.
Lidt sværere: Familiemedlemmer.
Onklen med de syge historier. Ham, der forgriber sig.
Ja... Dem kender vi.
Fætteren, der slår sine hunde. Den verbalt aggressive mor.
Tænk over, hvor lykkelige I ville være-
- hvis den onkel eller fætter trådte på en landmine-
-eller døde under et militært angreb.
Hvis de bare blev udslettet.
Det er godt. Bare sådan. Udslettet.
Ja, bare sådan. Udslettet.
I ville blive glade. I ville støtte idéen bag krigen-
- fordi familien er undertrykkende og ond.
Hæng på.
Tænk over...
Familien er undertrykkende og ond. Hæng på.
Tænk på alle ofre i alle krige gennem historien.
Og så tænk på de tusindvis af røvhuller-
- eller muligvis millioner. Dem har vi ikke brug for.
Statistisk set er det matematisk umuligt-
- at alle krigsofre var gode mennesker.
Men hvorfor står røvhullerne på listen over uskyldige ofre?
De står på mindepladerne sammen med de gode.
"Kvalme, forstoppelse, tør mund, svimmelhed, svedeture og nervøsitet."
"Hjertebanken og højt blodtryk."
"Seksuelle forstyrrelser."
Men det burde ikke ske med den her dosis.
- Er det alt? - "Dårlig koordination og hukommelse."
"Svigtende korttidshukommelse." Man glemmer altså ting.
Jeg synes, vi har læst nok.
Hvad med personlighedsforandringer?
Det er ikke en bivirkning. Det er virkningen.
Er det godt?
Det er her.
Det er godt, vi gør det.
- Ellers havde jeg ikke foreslået det. - Var det ikke psykologens forslag?
- Åh, nej. - Svar nu.
Jeg slukker den.
- Det er ikke en skam at få hjælp. - Det hjælper at få skam.
- Giver jeg dig grund til skam? - Du skammer til en grund.
- Skal du vende alt det, jeg siger? - Jeg siger det, du vender.
- Gud... - Dug.
Du er dygtig. Du er en idiot, men du er dygtig.
Det er meget. Der er tre cd'er.
- Er du sikker på det her? - Ja.
Du står på en hellig grund. Et vendepunkt i Amerikas historie.
Det er landets blodigste sted, men i Gettysburg findes en dyb fred.
Hvis du giver det lov, så vil stedet tale til dig.
Følg nu med.
Lyt til denne lyd.
Når solen står op den første juli-
- dækker tågen delvist sydstatshæren, da den går over Marsh Creek.
Kl. 07.30 låner unionsløjtnant Jones en soldats gevær og siger:
"Lad mig få æren af at indlede dansen."
Han lægger geværet til rette.
En afdeling af oprørere krydser Marsh Creek.
Han skyder.
Det første skud i det største slag på den vestlige halvkugle.
Gettysburg begynder.
Fra morgen til eftermiddag den første juli-
- er disse skove skueplads for intensive kampe.
Det bliver et kapløb til slagmarken.
Oprørerne får forstærkninger-
- og knuser unionens flanke ved Barlow's Knoll.
Efter mindre end 20 minutter flygter nordstaterne.
Snart trækker hele unionshæren sig tilbage.
Om 1,5 km er vi ved general Lees hovedkvarter.
Da unionshæren vandrer gennem Gettysburg-
- forvandles gaderne til et kaotisk blodbad.
Fra Seminary Ridge vest for os angriber Barksdales brigade.
Generalen befinder sig 45 m foran sine 1.400 mænd.
Mississippi-delingen stormer direkte ind i Sickles tropper.
Nordstaternes geled falder som overmoden frugt.
Mændene er sårbare på den åbne mark og prøver at søge beskyttelse.
Tryk på pauseknappen, indtil vi når Little Round Top.
- Fra Little Round Top... - Kom nu, Paul!
Fra Little Round Top og Cemetery Hill beskyder de oprørernes rækker.
Soldaterne bevæger sig mellem røg og støv.
Der er lemlæstede mænd overalt, skud og løse kropsdele.
Nej! Nordstaterne slår tilbage mod oprørerne, som bliver færre.
Forstærkningerne ankommer.
Dem, som bryder gennem rækkerne, bliver fanget eller dræbt.
Sydstaterne har nået sit højeste punkt.
Aldrig igen skulle de komme så tæt på at vinde borgerkrigen-
- som de var lige her den tredje juli 1863 i Gettysburg.
Det her var for meget. Undskyld.
Det var næsten som Vietnamkrigen.
- 50.000 tusind døde. - Det var flere millioner i Vietnam.
Jeg taler om amerikanerne. Det ved du godt.
Du græder ikke.
Vi udtrykker følelser forskelligt, men jeg har også følelser.
- Siger du, at jeg er svag? - Nej, jeg siger...
Du er den, som du er, og jeg vil altid acceptere dig.
Vi er forskellige, og hvad så?
Jeg vil altid acceptere dig.
Hvad prøver du at sige?
Hvad vil du sige?
Vi har haft psykiske sygdomme i familien.
Det er måske på tide at gøre noget ved det.
Vi skal reagere.
- Hvad mener du? - Mor var gal i hovedet.
Og far gav bare op. Vi havde kun hinanden os to.
Kan du huske det?
Jeg passede altid på dig.
Du græder stadig ikke.
Du troede, jeg havde det nemmere, og at mor bedre kunne lide mig.
Men det passer ikke.
Nogen skulle være den voksne, og det kunne ikke være mor.
- Jeg bad ikke om jobbet. - Du virker ulykkelig over det.
Kom nu, Paul. Bliv her. Vi snakker.
Rend mig.
- Vær ikke så barnlig. - Rend mig!
Selvom man underviser, lærer man ikke noget.
Jeg har intet opnået i mit liv.
Han har knust mig.
Han tog fri for at se dig.
Han har travlt. Han holder af dig.
- Ja. Men kun én side vinder krigen. - Nej, nej. Hold nu op, Paul.
Han er din bror. Fortæl mig lige, hvad der sker.
Jeg har det fint. Jeg er bare...
Jeg tror ikke, jeg vil skrive bogen.
Vi ved for meget om borgerkrigen.
Det er på tide at glemme det.
- Har du taget dine piller? - Ja.
- Paul? - Spiste du middag i går?
Jeg var ikke sulten. Stan bestilte noget.
- Er du klar? - Har Mike det godt?
Ja. Vil du tale med ham?
Så får du det bedre. Vent lidt.
Nej, nej...
Paul?
Bilen venter på os. Er du der?
- Vi skal køre. - Paul? Er du der, Paul?
Kom nu. Vi skal køre nu.
Paul. Tag nu røret.
Paul!
- Åbn døren nu! - Okay.
Jeg kommer!
Hej. Undskyld.
Hvad har du gjort?
- Har du nøglen? - Jeg henter noget is.
- Hvad har du gjort? - Jeg har knust et spejl.
Afbryd mig bare, hvis I vil, men jeg elsker ost.
Jeg kan tale om det i timer. Jeg kender køernes navne.
Men I ser flinke ud, så jeg vil ikke bombardere jer.
Vi begynder i Vermont med en meget cremet harbison-ost.
Den løber ud, når man skærer i den.
Man skal give den et snit og spise den med ske eller gaffel.
Den næste er også fra Vermont. Det er en bayley hazen.
Denne blåskimmelost er en af mine favoritter.
Det her er en hudson flower fra New York.
Det er en variant af den korsikanske klassiker fleur du maquis.
Højdepunktet er en fransk mimolette.
Den berømte og kontroversielle ost.
Man har villet forbyde den, men vi har den her.
Den sidste er en svær en.
Den lyder tysk, men den er italiensk, så en fascistvits er på sin plads.
Weinkäse Lagrein.
"Weinkäse" betyder "vinost"-
- og Lagrein er en rød druesort fra det nordlige Italien.
Er der spørgsmål?
- Sid stille. Ingen forlader bordet. - Må vi ikke gå på toilettet?
- Jo, Paul. - Er vi Scientology?
Du forstår mig godt. Vi skal snakke.
Hvorfor skulle vi ikke kunne tale i fred og ro og uden omsvøb?
- Jeg tror, det er lidt for sent. - Paul... Vær nu sød.
Vi lægger sandheden frem, og så gør vi noget ved det.
Hvis du gad at følge med...
Hvad med dig, Scarface? Du skulle have lukket døren.
- Det er nok! - Vi kunne jo tale om alt.
- Jeg synes ikke, vi burde... - Jeg kunne have fået dig fængslet.
Du ville beskytte din karriere.
- Jeg har tilgivet dig. - Dæmp jer lidt.
Tilgivelse gør dig ikke uskyldig.
- Du skulle have lukket den dør. - Fortsæt bare, Stan.
- Stan vil tale om sandheden. - Nej, om drengene.
Lad Stan tale. Vi er måske ikke enige-
-men vi kan altid tale om det.
- Jeg... - Giv ham en chance.
Jeg vil vide, hvad sandheden er for en politiker.
For et barn, som fik sine forældre til at ignorere sin bror.
- Du kender ikke den halve historie. - Hold nu op.
- Du er respektløs over for alle. - Vender du dig mod mig nu?
Lige nu af alle tidspunkter? Har du altid været imod mig?
Hvad foregår der så inde i dit lille hoved?
- Hvad er det for et lovforslag... - Hvad taler du om?
- Det her lovforslag... - Hvad har det med noget at gøre?
- Du har sagt, det var kedeligt. - Nej, jeg har sagt, du var kedelig.
- Skal jeg fortælle dig det? - Ja.
Det er simpelthen løgn.
Det er et lovforslag om psykisk ligebehandling.
Vi vil lukke for hullerne i sundhedsreformen.
Forsikringsselskaberne skal tilbyde psykiske behandlinger-
- og garantere, at de refunderes på samme plan som andre sygdomme.
Det handler om at fjerne skammen omkring psykiske lidelser.
Så det handler om mig. Det er et "fuck Paul" -forslag.
"Fuck dig, Paul" i lovform.
Det handler om behandling af syge.
- Det var Kate, der omtalte det. - Alle familier er ramt af...
"Alle familier er ramt af psykiske lidelser."
Jeg har hørt hans tale.
Nyder du at pege på mig hver gang?
Jeg vil ikke høre på det der. Du opfører dig som et barn.
Barbara kunne godt lide mig.
- Du behøver ikke beskytte din mand. - Jeg forsøger at beskytte dig.
Så hold din mund lige nu.
Du slipper ikke for samtalen ved at angribe mig.
Skal jeg være skolevagt? Fint.
Luk skuffen, og lyt, din abe.
Undskyld mig. Det er meget vigtigt.
- Er du sikker? - Bare fem minutter.
Fem minutter. Ingen af jer går nogen vegne.
Hjemløs udsat for mordbrand ved siden af pengeautomat.
Hun er ikke så ulækker mere.
- Vi er færdige. - Vi smutter.
- Nej, vi skal gøre noget sjovt. - Kom nu, vi smutter.
Fortsættelsen følger snart.
- Hej. - Porno i køkkenet?
Nej, jeg hørte bare musik.
- Hvordan har du det? - Godt. Super. Fint.
- Det var tre svar. - Du kan vælge frit.
Det har været en utrolig dag.
- Kom, og sæt dig. - Vi burde gå.
Nej, alting ordner sig. Lad være med at overreagere.
Deres søn vil afsløre vores søn.
Han får sine penge.
- Jeg har ordnet det hele. - Det er mig, der skal ordne ting.
- Jeg er hans far. - Undskyld.
Undskyld.
- "En splittet familie går under." - Drop lige dine citater.
Tag et dybt åndedrag.
- Hvad tænkte drengene på? - Jeg ved det ikke, men pyt med det.
De er gode drenge, som begik en fejl, og vi skal hjælpe dem over det.
- Kan vi ikke gå nu? - Vi skal lytte til dem.
Din bror kan være meget pragmatisk. Det er hans speciale.
Skub ham ikke væk.
Og lad Kate være. Vi har brug for dem begge.
Du må ikke blive syg igen.
Jeg har det helt fint.
- Forlad mig ikke igen. Du må ikke dø. - Hold op med det.
Hold op med det.
- Jeg er her. - Han skulle have lukket døren.
Jeg bad ham meget roligt om at lukke døren.
Det ved jeg.
- Michael stod der bare. - Det ved jeg.
Jeg ved det.
Hvad nu?
Fandens.
Paulie.
- Hej, bror. - Hej. Hvad laver I her?
- Vi ville ønske Claire held og lykke. - Tak.
Kan vi ikke komme ind?
- Hvordan går det, Paul? - I burde have ringet først.
Vi troede ikke, det var nødvendigt.
- Hvordan går det? - Jeg har lavet frokost til Mike.
Jeg gør alle måltider til en fest, så han kan tænke på noget andet.
Mikey, vi har gæster!
Har han det godt?
- Hvordan har han det? - Okay. Jeg henter ham lige.
Mikey!
Din onkel er her.
- Og hans tante. - Og din tante.
- Hej, makker! - Der er han.
- Sikke en flot fyr. - Hej med dig. Vi ville bare hilse.
- Har du stadig pyjamas på? - Far gav mig is før frokost.
- Nogle gange gør is alting bedre. - I morgen er her rent.
- Gå du lidt ovenpå, Michael? - Jeg har andet at tænke på.
- Vi skal tale med din far. - Kun et øjeblik.
Vi skal spise, og så gør vi rent på dit værelse.
Vi ses om lidt, ikke også?
Okay.
Vi har en idé. Det var ikke min, men jeg står bag den.
- Du har det svært... - Vi vil...
- ...med Claire på hospitalet. - Vær sød at lade mig tale.
- Værsgo. - Tak. Du er en engel.
Vi mener, det er bedst for Michael at bo hos os et stykke tid.
Vi kan finde en rengøringshjælp.
Michael skal tilbage i skolen, og du skal besøge Claire igen.
Vi forstår dig godt, og vi vil bare hjælpe dig.
Du kan få lidt rum og tage dig af dig selv.
Vi har et ledigt værelse. Det vil være det bedste for os.
For Michael.
Han viser ikke noget, men børn lægger mærke til alt.
Halløj? Hvad siger du?
Hvad siger du, Paul?
Vi skal til at spise, og der er ikke nok til os alle.
- Vi har allerede spist frokost. - Vi kom ikke for at spise.
Hun skal opereres i morgen, så Michael burde være hos os.
- Samarbejd med os. - I burde gå nu.
- Vi kan ikke gå fra dig. - Det her er vanvittigt.
- Se bare på det her hjem! - Stan.
- Kom nu! - Tag det roligt.
Ti stille! Se på mig. Kom nu.
Kom nu!
- For Michaels skyld. - Og for Claire.
Kom nu, Paul.
Jeg hjælper dig med at rydde op.
Du er nødt til at indse, det ikke er sundt for et barn.
I burde begge to tale med nogen.
Det er lidt for meget for dig.
Du gør dit bedste for Michael, men det her er ikke normalt.
Jeg synes, I burde gå.
Hans mor er syg. Han har brug for kræfter.
Han burde ikke føle, at hans far bukker under.
Du skal finde dit centrum.
- Ved du noget om meditation? - Okay...
Claire og jeg aftalte at holde alting normalt.
Ja. Du burde være der for hende nu.
Hun er alene i en hospitalsseng. Hun har brug for dig.
Hør nu her, Paul... Hold op!
- Vi har allerede talt med Claire. - Hun er enig med os.
- Hvis idé var det? - Det spiller ingen rolle.
Jo, det gør. Hvis det var dig, er det samme gamle mønster.
Han tog mine forældre, og nu tager han min søn.
Jeg arvede måske huset, men det beviser ingenting.
Beskyld ikke andre for den, som du er.
Hvis det var Claires idé, så er det mellem os to.
- Men du stjæler ikke min søn. - Paul!
Hold op med at sige mit navn. Du har sagt det 11 gange.
Lort! Lort! Lort!
- Vi kan måske... - Se lige, hvad I har gjort!
- Maden er ikke noget problem. - Luk døren, Stan.
- Gå op igen, Michael. - Luk døren, Stan.
Luk den skide dør!
Her har vi desserten.
Det er et smeltende chokoladeæg med pastinakkage, paranødder-
- spiselige blomster, pebermynte og en whisky-karamel-sauce.
- Så er der vores banan... - Jeg vil ikke have noget.
- Men du burde smage den. - Burde jeg det?
- Jeg har fået nok at spise. - Du har aldrig smagt noget lignende.
Jeg sagde nej. Jeg vil ikke diskutere det.
Jeg kan godt. Hvor var vi?
- Går alting godt? - Ja, absolut.
- Der var et problem med desserten. - Det er i orden.
Den er på vores regning. Jeg insisterer. Sikke en aften.
- Proppen, din nål og desserten... - Frygteligt!
Alt er i orden.
- Hvad kan jeg gøre for jer? - Du kan forsvinde.
Jo, selvfølgelig.
Jeg kan tolerere din frækhed af respekt for din bror.
Normalt ville jeg smide din slags ud.
- Han forstår det. - Men jeg respekterer det ikke.
Jeg er ked af det.
Han virker så selvtilfreds og uægte.
- En franskmand hedder ikke Antonio. - Følg med mig.
Nina? Kan vi få lidt fred, tak?
Lad os sætte os her.
Katelyn der og I to overfor. Tak.
Den skide luder vil åbenbart slås.
- Skal vi gøre det? - Ja.
Kom nu, vi gør det. Vi gør det!
Vi gør det for fanden.
Jeg henter mere.
Tag noget stort.
- Jeg ramte hende i hovedet. - Vil De venligst åbne døren?
Det er godt.
- Se, hvad jeg fandt. - Sådan der.
Skrid nu med dig!
Vi kan smide ting på dig hele natten.
Vent lidt... Se der.
Vi smutter nu.
Du har to minutter til at forsvinde.
Kom nu!
Vi smutter!
Fandens...
Du holder tale for et forkert publikum.
Paul. Du skal tie stille nu.
Tak.
Jeg skal forsøge at forklare. Rick er rundt på gulvet.
De ringede fra skolen og sagde, han sad og græd hos skolelægen.
- Han hverken spiser eller sover. - Vi har ikke diskuteret det her.
Ja, det er rigtigt. Jeg taler kun for mig selv.
Jeg har forsøgt at adskille det fra min politiske karriere-
-men det er umuligt.
Det vigtigste for mig er min søns fremtid.
Der er mulighed for, de ikke bliver afsløret.
De opklarer måske aldrig sagen, men er det det, vi virkelig vil?
For børnene og for os? Det tror jeg ikke.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke leve mit liv med den tanke...
...at min søn har begået et mord.
Hvor har du hentet det ord?
- Han mente det ikke. - Du går for langt.
- Hun døde af forbrændinger. - Du blæser det op, Stan.
- Det var en ulykke. - Ja.
- Det var en kæde af uheld. - Absolut.
- Den stakkels kvinde... - Kom nu! Hvad lavede hun der?
Der er mange steder for psykisk belastede folk.
- De hjemløse... - Vores skat går til herberg...
- ...hospitaler og fængsler. - Det er ikke pointen.
Hun var i vejen for dem. Hun var farlig, og hun truede dem.
Michael sagde, det gik af sporet. De var bange.
De rystede, da jeg hentede dem. Det er nogle gode drenge.
- Ikke den nat. - Du var der ikke.
Vi skal ikke skændes. Vi bør holde os til sagen.
Her er sagen: Du åbner din dør-
- og skal træde over en voldelig og ulækker bums, som er sindssyg.
Hvad gør du?
- Det er et menneske. - Skal man pakke og flytte?
Jeg taler ikke om de hjemløse.
Jeg taler om én dårlig person.
De ville bare have hende til at gå.
Det var en ulykke. Vi skal forsvare drengene.
- Gjort er gjort. - Selvfølgelig var det en ulykke.
Men det blev, som det blev, så vi skal lægge en plan.
Ja. Lige netop. Tak.
- Det handler om deres fremtid. - Det er den, jeg vil tale om.
Jeg tror ikke, de kan leve med den gift inde i sig.
Det vil ødelægge dem. Det sker allerede med Rick.
Jeg talte med Kate i eftermiddags.
Hun er ikke enig, men jeg har bestemt mig.
- Der er andre udveje. - For min søn.
- Hvis vi skal overleve det her... - Du smadrer din karriere.
- Hvis han skal videre i livet... - Alt det, du har arbejdet for.
- Jeg kan ikke finde den. - Må jeg tale?
Ja, værsgo.
Det er dig nu. Held og lykke med talen.
Jeg trækker mig ud af valget.
For min søn og for min familie. For Michael og for jer.
De stemmer om mit forslag i morgen, og så tager vi os af det her.
- Du kan ikke gøre det. - Nej! Efter alt det, vi har oplevet.
Det er ikke kun op til ham. Vi har alle noget at sige.
Det var derfor, jeg ville se jer, så vi kunne tale om fremgangsmåden.
- Hvordan det? - Vi skal offentliggøre det sammen.
Vær nu ikke dum, Stan.
Hvis vi gør det, går det også ud over min søn.
Du har ingen ret til at gøre det.
- Det er min søn. - Vores søn.
Spil ikke den ædle politiker.
Det er ikke særlig ædelt, moderne eller lig dig.
Du bliver valgt, og så kan vi...
Hvordan vil du forklare din søn, at du vil forpurre hans fremtid?
Det er ikke mig, der har forpurret deres fremtid!
Vær realistisk. De slap fra det.
Det er frygteligt, utænkeligt og forkasteligt-
- men som forældre har vi et ansvar for at hjælpe dem igennem det.
Hvis du ikke vil leve med det, fint.
- Træk dig ud, men skån dem. - Det kan han ikke.
- Det er ikke op til dig. - Jo, det er!
Hvis du har det dårligt, så gør noget for de hjemløse.
- Doner penge i hendes navn. - De ved ikke, hvad hun hedder!
Hun har ikke noget navn!
Penge kan ikke løse det her.
Vil du løse det ved at få vores børn fængslet?
Ved du, hvad de gør ved dem i fængslet?
- De er mindreårige. - De er et eksempel.
- Det er to hvide drenge. - Du kender loven.
- Endnu en sag om rige børn... - De burde statuere et eksempel.
- Det er dit barn. - Vi fortjener det måske.
- Er du fra forstanden? - Tror du, jeg ønsker det her?
De vil afsone deres straf, og vi støtter dem hele vejen.
Vi kan give dem de bedste advokater.
Vi giver dem kærlighed og omsorg.
Jeg har tænkt over det. Der er ikke noget alternativ.
Jo, der er. Vi gør ikke noget.
Det er ikke politiets prioritet, og folk vil glemme alt om det.
- Rick glemmer det ikke. - Han kommer over det.
- Jeg glemmer det ikke. - Det handler ikke om dig.
Systemet vil svigte dem, men ikke os.
Vi kan skaffe den rigtige hjælp med psykologer og medicin.
- Nej, det vil ikke være nok. - Vil du ikke give dem en chance?
- Det er ikke nok. - Det er det, de behøver.
Tro mig.
Jeg indkalder til en pressekonference efter afstemningen i morgen tidlig.
Jeg siger, jeg trækker mig tilbage, og så taler Kate og jeg med Rick.
Så tager vi til politiet og tilstår det hele-
-og lader retten afgøre det.
Vores drenge har begået en frygtelig forbrydelse.
De må betale for det. Det er den eneste løsning.
Jeg foreslår det samme for Michael.
Jeg går ud og betaler.
Skal du bare sidde der? Sig noget.
Vores søn.
Ikke din søn.
Vores søn.
- Er det her virkeligt? - Vi er færdige.
Hvorfor rejser hun sig ikke?
- For fanden... - Vi smutter nu.
Nej!
Vi skal gøre noget sjovt.
Det er ikke sjovt mere. Kom nu.
- Se her! - Kom nu.
Vi smutter. Kom nu.
Jeg ringer til Michael. Hvad er klokken?
Lidt over ti.
Han har været alene hele aftenen.
- Hvad synes du, Paul? - Hvad så? Claire bestemmer.
- Jeg vil gerne høre din mening. - Ingen af dem er uskyldige.
Hverken den kvinde eller Beau.
Heller ikke Barbara og dig.
- Beau var der jo ikke. - Han vrøvler bare.
- Mor? - Hej, skat. Hvordan går det?
- Keder du dig? - Beau tog ikke pengene.
Han siger, vi skal betale over for samfundet og alt det.
- Han kalder mig en tøsedreng. - Jeg er med far, Stan og Kate.
Vi er snart hjemme, så du kan nå at rydde op.
- Hvad har du spist? - Han vil melde os.
Jeg ved, han vil melde os.
Okay. Tag det roligt.
Det er bare lektier. Det er nemmere, end det ser ud.
Bare slap af. Far kommer og hjælper dig.
Jeg elsker dig. Vi ses.
Han har det fint.
Han har det helt fint.
Jeg går ud og ser, hvad han laver.
- Den her samtale er ikke slut. - Nej, det ved jeg.
- Den er langt fra slut. - Det ved jeg, men slip min arm.
- Beau har ændret mening. - Hvad mener du?
- Han vil melde dem. - Den skide... Fandens.
Hvor er mr og mrs Lohman?
- Vi er lige her, for fanden. - Selvfølgelig. Jeg mente de andre.
- Det skal være vores beslutning. - Vores? Du har allerede taget den.
Stan... Hvad mener du, Nina?
- Bland hende udenfor. - Hvorfor? Hun er her jo altid.
- Jeg synes, han har ret. - Hvad gør han ved dig?
- Jeg kan selv tænke. - Hun ved kun det nødvendige.
Jeg prøver at være åben over for... Du har slet ikke lyttet til mig.
Jo, og jeg fremstår som en lort, fordi jeg ikke holder med dig.
Godt. Jeg vil ikke skændes mere.
Nej, for du vinder i sidste ende, og jeg taber altid.
Jeg har givet din familie det hele!
Jeg har grædt, når du var væk, og Val var umulig.
Jeg sov hos Beau, da han havde mareridt-
-og jeg har altid støttet dig.
Jeg har gjort mit bedste med Rick. Du var der ikke, men jeg prøvede.
Jeg elsker børnene og dig, så jeg var ligeglad.
Jeg var ligeglad, når du faldt for en sød, lille sekretær-
- for jeg vidste, din separation tog hårdt på dig.
Jeg trøstede dig for at sikre mig, du altid vendte tilbage til mig.
Men uanset hvad...
"Kate er fantastisk! Den evige praktikant."
"Den søde og tolerante Kate. Hun siger ikke noget."
Men det er slut. Forstår du det?
Hvis du giver op i den her kamp, så opgiver jeg dig.
- Indkald til pressekonference og... - Det gør du ikke!
Hør lige på mig... Rick kan umuligt klare det her.
Du kender ham ikke, som jeg gør.
Du gør en andens tragedie til vores.
Men det er vores tragedie. Det er alles tragedie.
- Indkald til pressekonference. - Okay, chef.
"Okay, chef." Indser du, du leger med vores skæbne?
Hvad har du at vinde på det? Du kommer til at miste dit job.
- Okay? - Der er meget, du ikke ved om mig.
Ja, du har ret. Jeg er egoistisk.
Jeg er et pengegrisk vedhæng, som du sikkert har kaldt mig.
Har det slået dig, at jeg har følelser?
Det har det nok ikke, men jeg kan undvære din medlidenhed.
- Hold op, begge to. - Du har ikke andre valg, Stan.
Selvfølgelig har han det.
Hør lige her, Stan...
Du kan gøre mere nytte som guvernør-
-end du kan som far og som min mand.
Du er ingenting uden politik-
-og det er ikke det hele.
Du har brug for mig mere, end jeg har brug for dig.
Og børnene har brug for forældre. Det er et ubestrideligt faktum.
Nej. Vi taler om...
Det her er noget alt for ekstremt og frygteligt.
Vi taler om din gæld til den kvinde, der har opfostret dine børn.
Du ved, det her er det rigtige.
Nogle gange...
Nogle gange læger såret bedst, hvis man lader det være.
Kom nu. Vi giver det en uge.
Vi taler om det et andet sted os to.
Vi kan tale derhjemme eller i sommerhuset.
Vi taler det igennem og tager en beslutning sammen.
Som vi altid har gjort. Sammen.
Hvad vil han blive til, hvis han slipper fra det her?
Han vil være vores søn.
Jeg kan ikke vente en uge.
Okay, så giver vi det et par dage.
Fem dage. Giv mig fem dage.
Kom nu.
- Du får tre dage. - Okay.
- Tre dage. - Ja.
- Tak. - Godt.
Tak.
Jeg ville ikke involvere dig, men vi kan ikke vende om.
Han lytter ikke, og hun er magtesløs.
Vi må løse det her alene.
Jeg tager mig af Stan. Det kan jeg sagtens gøre.
Du må tage dig af Beau. Kan du gøre det?
Jeg...
Jeg har det ikke så godt.
Jeg har ikke taget min medicin i temmelig lang tid.
I flere måneder faktisk.
- Jeg ville være mig selv igen. - Det ved jeg.
Når jeg vasker tøj, finder jeg de piller, som du gemmer.
Dine bukselommer er lyserøde.
Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg ville have min Paul tilbage.
Du var følelsesløs meget længe.
Jeg følte mig så alene.
Hør her...
Jeg ved, at jeg svigtede dig.
Jeg ved, at Michael ikke har synderlig høje tanker om mig.
I er tætte på hinanden.
Det er bare jer to.
I holder ting skjult for mig.
- Men jeg kan stadig handle. - Det er godt.
Nu kan du bevise det. Du skal være stærk og fokuseret.
- Du skal tage dig af Beau. - Okay.
Hvordan det?
Tal med ham.
Godt. Regningen er betalt.
Kom, så går vi.
- Lad os komme ud herfra. - Jeg går.
- Hvor skal han hen? - Ved du det ikke?
Paul har tit behov for at være Paul.
- Den her pressekonference... - Den er aflyst indtil videre.
Kun indtil videre.
- Hvad mener I? - Rent officielt spiste I bare middag.
Lad os tage hjem. Har du brug for et lift?
Hvad betyder "indtil videre"?
- Heinz. - Mr Lohman.
Det var en glæde at servere for jer på trods af alle vulkanudbruddene.
Jo. Tak.
- Tak. - Ja. Jeg beklager.
- Okay. - Godnat.
Vil du give hende tre dage?
Jeg skylder hende det, og jeg skylder min søn endnu mere.
Familieliv er ikke politik.
Alt er politik. Vær ikke så naiv.
Alt handler om strategi.
Der er ikke noget, som bare er rigtigt eller forkert.
Man skal tage en masse valg.
Nogen bliver altid såret.
Sådan er det i politik og i alle familier.
Hvad sker der nu?
En umulig, lykkelig slutning.
Ja, det er et rigtigt eventyr.
- Okay. Godnat. - Godnat.
Tak.
Krige begrundes altid med en kærlighedshandling.
Meget mere end had.
I en krig skal man elske sin sag og ofre sig for den.
Man slås for dem og det, man elsker.
Frihed, magt, land, rigdomme, religion, dominans, land eller leder.
Jeg elsker min familie.
Jeg vil gå i krig for min søn som en kærlighedshandling.
- Jeg vil bare snakke! - Du vil gøre det samme.
- Kom nu, Beau! - Du ville have gjort det samme.
- Hej. Åbn døren. - Nej, Beau må ikke gå ud.
Jeg er hans onkel. Jeg vil bare tale med ham.
Halløj! Vent!
Du behøver ikke gemme dig. Vi kender ikke rigtig hinanden.
Du er svær at lære at kende.
Jeg er ikke et dårligt menneske. Jeg er næsten for følsom.
Du skal prøve at se det fra en fars perspektiv.
Det, som du vil gøre, er ikke det, som familier gør.
Familier samarbejder.
Familier samarbejder for at begrave det grimme.
Kom nu ud. Jeg vil bare snakke. Du kan stole på mig.
Undskyld, onkel Paul.
I en familie beskytter man hinanden.
Jeg vil ikke skade dig, men du giver mig ikke noget valg.
Claire prøvede. Vi skal give Michael en fremtid.
Jeg har undervist børn i din alder.
Jeg troede, de elskede mig, men de ville ikke lytte mere.
Det nytter ikke at skræmme dig, vel?
Undskyld, Beau.
- Beau? - Fornuften adskiller os fra dyrene.
- Er Beau herude? - Vi savner fornuft.
- Ti stille. - Man kan ikke google fornuft.
- Hvad har du gjort ved ham? - Ingenting!
Hvad har du gjort?
- Hvad har du gjort ved ham? - Vi snakkede bare.
Du skal ikke tale med min søn!
- Stan. - Jeg har fået nok af dig!
- Hvad er der? Hvor er Beau? - Jeg ved det ikke. Ring til ham.
- Vi er her, Claire. - Hvad sker der?
- Han er derude et sted. - Beau! Tag det roligt. Kom her.
- Hej, skat. - Beau!
Jeg tror, han knækkede et ribben.
Jeg snakkede bare med Beau, ligesom vi havde aftalt.
Stan gik fuldstændig amok.
- Er det de røde tal? - Jeg bør ringe til Michael.
Sig det lige igen. Så mange?
Hvad er der?
Er du sikker?
Vi har fået stemmerne.
Det bliver vedtaget.
- Ja, ring til... - Michael!
Det er hyggeligt.
- Nej, skat. - Aber under stjernerne.
Klap i, dit fjols. Nej, ikke dig.
- Far har ordnet det hele. - Ring til mig nu.
- Psykisk hjælp til alle. - Jeg har lagt en besked.
- Han klarede den rigtig godt. - Beau!
- Vi ses om ikke så længe. - Aber med telefoner.
- Skide aber med telefoner. - Gudskelov.
Okay. Jeg elsker dig.
Rikke Schultz www.btistudios.com